A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Jó estét! - Jó estét!
A Ház terasszal egy olyan műsor, amiben azt figyelhetjük meg,
hogyan él együtt hat idegen ember.
Mi csak egy gyönyörű házat és kocsikat biztosítunk.
- Nincs forgatókönyv. - Nincs.
Az előző héten...
Egy fiú arról álmodozik, hogy ő lesz Pókember.
Hatéves, ugye?
Nem azt mondod, hogy színész akarsz lenni, hanem azt, hogy Pókember.
Biztos jó móka lenne hálót lőni a kezedből.
Inkább az a kérdés, hogy ezt hangoztatni kell-e.
Szeretném, ha realisztikusabb céljaid lennének.
A ház minden női tagja egyetért,
hogy éretlen gondolkodású, és nehéz képezni.
- Bizony. - Mindegyikük anyai ösztöne beindult,
és próbálják őt minél kedvesebben motiválni.
Biztos abban reménykednek, hogy végre abbahagyja a gyerekeskedést.
Főleg azért, mert mindhárom nő nagyon is önálló személyiség.
- Nagyon függetlenek. - Ezután...
- Emlékszem. - Láttuk Haruka és Juszuke randiját.
Hogy teljesen őszinte legyek...
- romantikus érzéseim vannak irántad. - Értem.
Szóval, ha harmadszor is szeretnél találkozni,
lehetne egy valódi randi? Akár elmehetnénk a tűzijáték fesztiválra is.
Nagyon kedvellek,
de jelenleg csak barátként,
és nem romantikus partnerként.
- „Barátként”? Mi? - Nem jön be neki.
Juszukét gyakran sorolják a csak barát kategóriába.
Amikor megjelenik, mindig átérzem a frusztrációját.
Harukának nem kellett volna azt mondania,
hogy szereti a hozzá hasonló állatszerű pasikat.
- Kegyetlen. - Elhitette vele, hogy kedveli.
- Reménykedni kezdett. - Igen.
Számolgatta, hogy Haruka miket szeret, és azt hitte, nyert ügye van.
Nyilvánvaló.
De rossz helyen bingózott.
„Mi? Nem itt?
Mégis rosszak a számaim.”
- Normális a pillanatnak élni. - Szerintem is.
De túl messzire ment.
Érthető, hogy kifejezte a vonzalmát, amikor négyszemközt beszéltek.
- Én is azt tenném. - Ez így természetes.
Persze. Azt akarod, hogy jól érezze magát, és szeretnéd, ha kedvelne.
Értem én. Mint a sügérhalászat.
- Csak szájalt. - Ezután...
Pontot tettünk Kenny és Riszakó romantikus kalandjának a végére.
- Ennek köszönhetően új lakók jönnek. - Végre új emberek.
Az újak nagyon határozottnak tűnnek.
Október végétől íróként fogok dolgozni.
A házban közelebb kerülhetek a céljaim eléréséhez,
és az álmaim valóra váltásához.
- Valószínűleg olasz. - Igen, olasz.
- És mangákat rajzol. - Láttuk a rajzait.
Lehet, hogy felkelti Kaori érdeklődését, mivel mindketten szeretik a művészetet.
A művészetéből él.
Olasz, és láthattuk az arca alsó felét.
- Tiszta a bőre. - Alig láttuk.
Az orra felett is látnunk kell.
Nagyon fontos. Lehet, hogy túl magas a homloka.
- Igen? Annyira magas? - Igaz. Sose lehet tudni.
Honnan is tudhatnánk? Egyelőre rejtély.
Mit gondolsz, ezzel mit fogsz elérni, Emi?
- Szeretném megtalálni a szerelmet. - Na ne mondd!
- Cukinak tűnik. - Egyetemi hallgató, aki szerelmet keres.
- Megnézzük? - Lehetne?
- Ma meglátjuk az arcukat. - Muszáj lesz.
Mit csinálunk, ha a srácnak tényleg abnormálisan nagy a homloka?
A kamera szépen lassan megy felfelé.
Túl nagy! Végtelen.
Csak széles felvétellel tudjuk megmutatni.
15. HÉT
EGY FÉRFI ÉRTÉKÉT A MUNKÁJA HATÁROZZA MEG
- Nézd a tömeget! - Mennyi ember.
- Nyaraló szezon, nem? - Nagyon meleg van.
- Igen. - Forróság...
SO1 GALÉRIA HARADZSUKU, TOKIÓ
- Nem ez az a hely? - Ez lenne?
Hosszú a sor.
Látom Kaorit!
- Köszönöm, hogy eljöttetek! - Ugyan.
- Drukkolunk. - Köszönöm szépen. Köszi!
- Sosem láttam ebben a stílusban rajzolni. - Én sem.
- A balett. - Igen.
Az a rajz ott a kedvencem.
Kaori azt mondta, hogy a New York-i metróban egy zsákba kell tenni a kutyádat.
Ez a gazdi rosszul érezte magát miatta,
ezért lyukakat vágott egy IKEA-s bevásárlószatyorra.
Király!
- Vicces, nem? - Imádom.
- Láttam, ahogy ezt rajzolta. - Igen, emlékszem.
- Elég ismerős. - Egy reptéri biztonsági kutya?
Hát itt vagytok.
- Szép munka volt. - Örülök, hogy eljöttetek.
- Nagyon köszi! - Otthon tali?
- Igen. - Oké.
- Szia. - Viszlát.
- Nagyon meleg volt ma. - Igen. De holnap...
- Esni fog? - Jön egy tájfun.
- Megint esni fog? - Tájfun jön.
- Az nem ugyanaz? - De, eső.
Csak sokkal jobban fúj a szél.
Ja, tényleg, a szeles eső.
- Megjöttem! - Nézzenek oda!
- Szia! Megjöttem. - Kiöltöztél. Milyen alkalomból?
Fogadás volt a bemutatóm után.
- Arra öltöztem ki. - Bájos.
- Szép munka a kiállításon! - Igen, ügyes voltál!
Köszönöm, hogy eljöttetek.
- Fantasztikus volt, nem? - De.
Jó érzés volt, hogy a szabadúszó kollégáim is eljöttek,
és gratuláltak a fejlődésemhez.
- Elérted a célodat. - Pontosan, és...
Izgatott vagyok a következő lépéseim miatt.
Legközelebb nagyobb galéria lesz?
Igen, jó lenne egy újabb kiállítást összehozni.
De vissza kell gondolnom
az elmúlt három évemre, és kitalálni a következő lépést.
- Azt hiszem, értem. - Egy hosszú távú célod teljesült.
Igen, és egy kicsit beszéltem Sóheijel erről.
Mindig is a Hermèsnél szerettem volna dolgozni.
Nemrég megismertem valakit a Hermèstől.
Bár még semmit nem terveztem vele, mégis úgy éreztem,
ez egy jó lépés az álmaim megvalósításának irányában.
Akkor is, ha nem történik semmi.
Elkezdtem azon gondolkodni, mi lesz, ha már velük dolgozom.
Most már távolabbi terveken is gondolkodom.
Nagyon király, hogy idáig jutottál.
- Sokat dolgoztam érte. - Igen.
Folyamatos erőfeszítés és kitartás kell hozzá.
Nem semmi.
SINDZSUKU, TOKIÓ
Amikor a workshopról beszéltünk...
azt hitted, színész workshop lesz, ugye?
Félreolvastam a hirdetést, és igazából színpadi harcot tanítanak.
Oda megyünk ma.
- Harcolni fogunk? - Úgy tűnik.
- Az új nekem. Remélem, menni fog. - Nem lesz gond. Majd igyekszünk.
- Érdekes lesz Rukának. - Igazad van.
- Végül is a Marvelnél akar dolgozni. - Ja, Pókemberként.
- Sziasztok! - Mizu?
Kiderült, hogy nem színészoktatás lesz, hanem színpadi harci edzés.
Igen, tegnap említetted.
- Kezdjük az alap ütésekkel! - Oké.
Egy...
két...
há'...
négy...
öt...
hat...
hét...
nyolc...
Pihenj!
Most pedig adjunk történetet a mozgásainkhoz!
Én leszek a srác, aki lefeküdt a barátnőddel!
JOSIDA KOTARO, EDZŐ
- A barátnőd... - Te voltál?
- Mi? Semmit nem csináltam. - Rámásztál a barátnőmre?
- Nem, ő hívott át. Igen. - Mi?
Szerinted vicces?
Hagyjál!
Ez elég szomorú harc volt.
Elárulták, aztán le is győzték.
Nézzünk egy másik párost is!
- Megetted a pudingomat, mi? - Dehogyis.
- A hűtőben volt. - Jó, megettem. Nem volt ráírva a neved!
Egész nap arra vártam, hogy megegyem.
- Honnan kellett volna tudnom? - Hogy merted?
Ez meg milyen kifogás?
Minden nap annyira kiakasztasz.
- Ha nem te vetted, ne edd meg! - Fogd már be!
Nem te vetted!
Idegesítesz!
Ez a legdurvább testvérharc volt, amit valaha láttam.
- Testvérharc... - De jól ment.
Csak egyszerűen. Ti ketten egy utcai harcot fogtok bemutatni.
- Menni fog? - Utcai harc?
Mehet? Ne gondoljátok túl. Gyerünk!
Hol a pénzem?
Mi olyan vicces?
Gyerünk!
Fizess!
- Oké, rendben! - Oké.
A pénzedet akarja, te meg csak mosolyogsz?
Érted?
Ha ez a karaktered, hát jó...
HARADZSUKU, TOKIÓ
HARADZSUKU HUTTE TERMÉSZETES GRILL & BÁR
- Juszuke? Szia! - Szia, mi a helyzet?
- Hogy vagy? Minden oké? - Persze.
Köszi, hogy eljöttél.
- Persze, semmiség. - Bocs, hogy csak most szóltam.
Elhívtam Harukát, hogy ukulelézzünk a zenei stúdióban, ahol gyakran megfordulok.
AIZAVA JUSZUKE ZENÉSZ, UKULELE (EDEN KAI)
KU AVIAN RUHAÜZLETI ELADÓ
Akkor azt mondta, hogy nem...
érdeklem romantikus értelemben.
Szerintem túl gyors voltál, és néhány lépést átugrottál.
Gyakran megesik velem, hogy kedves embernek gondolnak,
de semmi többnek.
Eldöntötted már, hogy elmentek-e a tűzijáték fesztiválra?
- Együtt? - Lehet, hogy elmegyünk.
Ha megint csalódás lesz a vége, akkor szerintem ne menj!
Szeretnék...
egy utolsót szórakozni vele...
és megbánás nélkül menni Hawaiira.
Jó lenne, ha meg tudnám tenni, mielőtt visszamegyek.
Tetszett az képzés?
Igen...
Jó móka volt, és még edzésnek sem utolsó.
- Haruka durván színészkedett. - Igen, nagyon profi.
Teljesen más ember, amikor színészkedik.
Haruka mostanában durva volt veled?
Nem mondanám, hogy kioktatott, de...
- De elbeszélgetett veled, ugye? - Igen.
Tudom, hogy nem tudok jól magyarázni.
Ezért szerintem nem értette, amit mondani akartam.
Azt hittem, világosan elmondtam, hogy nagy álmaim vannak.
De az ő szemszögéből...
olyan volt, mint egy gyerek álmodozása.
Mintha azt mondanám, Superman akarok lenni, ha nagy leszek.
Így hangzott.
De a beszélgetésünk után elgondolkodtam.
Például, mondogatom, hogy szeretnék a Marvelnél dolgozni, de angolul se tudok.
Szóval arra gondoltam, hogy órákat fogok venni.
Meg ilyesmi.
Mi a legértékesebb dolog az életedben?
Hogy mi a legértékesebb? Nehéz kérdés.
Mostanában sokat gondoltam erre.
Mióta a házban vagyok,
sok véleményt hallottam a választott karrieremmel kapcsolatban.
És ugyan sok értelme van annak, amit mondtak nekem,
mégsem teszek semmit érte.
Kérdezgetem magamtól: „Ennyire makacs lennék?”
De szerintem nem.
Szerintem csak mást tartok fontosnak az életben, mint ők.
A karrier nem a legfontosabb a számomra.
Inkább az a fontos, hogy egy nap majd
családom legyen, és hogy ők ne szenvedjenek.
A munka csak abban segít, hogy támogassam a családom.
Amikor arról beszéltek, mennyire éretlen az álmod,
mindig a munkán volt a hangsúly.
Ezért azt hiszem, hogy a nőknek a férfi karrierje a legfontosabb.
A férfi értéke teljesen attól függ, hogy mit ért el a szakmájában.
- Értem, mire gondolsz. - Eléggé csalódott voltam emiatt.
Jobban belegondolva, értem, miért gondolod ezt.
Csak az számít, hogy dolgozunk-e. Így leszel népszerű.
Ugye? Csak a munkáról tudnak szenvedélyesen beszélni.
Igaz.
- Biztos megbízhatatlannak gondolnak. - Lehet.
VATANABE KAORI ILLUSZTRÁTOR
MACUZAKI SÓHEI SZÍNÉSZ
OKUJAMA HARUKA SZÍNÉSZNŐ
NISINOIRI RUKA RÉSZMUNKAIDŐS ELADÓ
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
- Nagyon éhes vagyok. - Én is.
Csak darált marhahús és tortilla van itthon.
Mi?
Grillezett marhahús és tortilla?
Nem grillezett marha.
Azt mondta, darált marhahús.
Csinálhatnánk tacót a marhából.
- Tacót? - Tacót.
Van csiliszósz?
Igen?
Sziasztok! Én vagyok az új lakó!
Oké, várj egy kicsit!
Egy lány.
Ó, szia!
- Szia! - Sziasztok!
Itt hagyhatom a csomagomat?
- Persze, egyelőre tökéletes ott. - Rendben, köszi.
- Mizukosi Emika vagyok. Igen, Emika. - Emika?
- Emika. - Igen.
- Örvendek. - Én is.
Most először van ilyen. Kicsit izgulok.
Én is nagyon izgulok.
- Persze, nem csoda. - Neki több oka van az izgalomra.
Mit dolgozol?
- Igazából még tanulok az egyetemen. - Értem.
- Akkor 18 éves vagy? - Nem.
Huszonegy éves vagyok.
- Egykorúak vagytok. - Hamarosan 22 leszek.
- Két évvel idősebb. - Értem.
MIZUKOSI EMIKA EGYETEMI HALLGATÓ
- Idén lettél 20 éves? - Idén 21 leszek.
- Egy évvel fiatalabb vagy. - Csak egy évvel.
Szia!
- Nagyon idegtépő. - Bocsi, ez nem segített.
Elnézést, hogy fokoztam az izgatottságod.
- Ebédeltél már? - Még nem.
Épp most beszéltük, hogy mennyire éhesek vagyunk.
Ebédeljünk?
- Jól hangzik. - Együnk!
Rendben, akkor menjünk és vásároljunk be!
- Én is menjek? - Nem kell.
Nem vezetnéd körbe?
- Költöztesd be hozzátok. - Lehet, hogy...
- Egy kicsit rendetlen a szoba. - Köszönöm.
- Nagyon nehéz! - Segíts neki, Ruka!
- Ezek tényleg nehezek. - Viszem őket.
Köszönöm szépen.
- Megvannak? - Köszi.
- De cuki! - Emika!
- Vékony. A J.F. Oberlin Egyetemre jár. - Nagyon sovány.
- Kíváncsi vagyok, milyen a személyisége. - Én is.
- Emika. - Egyelőre nem sokat mondhatunk róla.
Nagyon feltűnő neve van.
Szerintem van vad oldala is.
- Kedvesnek tűnik. - Igen?
- Szerintem inkább kicsapongó. - Nehéz megmondani.
De mielőtt még elfelejtjük, megemlítem, hogy lenyűgözött Kaori fogadása.
- Nagy sikert aratott. - Szuper helyen volt.
Azt hittem, boba teára várnak.
Kaori annyira népszerű, mint a boba tea.
- Nehéz ott kitűnni. - Igen.
Egy ilyen elismerés biztosan csökkenti majd a szorongását.
Harukának sikerült elrángatni Rukát a workshopra.
Segíteni akar neki a marveles álmában.
- Végig nevetgélt. - Igen.
Biztosan feszélyezett volt.
- Igen. - Tényleg nem akar színészkedni?
Világosan kifejezte, hogy nem az a célja.
Csak hálót akar lőni a kezéből.
De azt mondta, jó móka volt,
szóval remélhetőleg megszereti a színészetet.
Akárhogy is, még mindig nagy a félreértés.
Haruka mindig ugyanazt a tanácsot adja neki,
mert ahogy Ruka is mondta, nem tudja jól kifejezni magát.
- Így látja. - Ez egy hatalmas buktató lehet.
Nehéz megértetni magad vele...
Sóhei elmélete pedig...
Hogy a nőket csak a karrier érdekli, és...
Hogy a karrierrel lehet bevonzani a nőket.
- Nem azt mondta... - Mondtak ilyet a lányok egyáltalán?
- Elég téves a feltételezése. - Igen, nem érti.
Nem azt mondják: „Dolgozz keményebben!”
Csak azt szeretnék tudni, vannak-e céljaik,
vagy hogy mi az, ami annyira érdekli őket, hogy abból akár meg is élhetnének.
Ami azt jelenti, hogy a tanácsokat egyikük sem értette meg.
- Fogalmuk sincs róla. - Nem ám.
Sóhei munkához való hozzáállása...
Csak elég pénzt akar keresni, hogy nehogy éhen haljon.
Elég neki annyi projekt, amivel elég pénze lesz,
- hogy támogathassa a családját. - Ezzel nincs is gond.
Neki az a legfontosabb, hogy a családjával lehessen.
- Ezzel nincs semmi gond. - Elméletben jól hangzik.
De amikor arról beszél, hogy különböző helyeken akar dolgozni,
fennkölt és tartózkodó.
Mintha jobb lenne a többieknél, és minden lehetőség előtte állna.
Nem jó, ha fennhordja az orrát,
amikor olyanokkal beszél, akik egy területen dolgoznak.
Így van.
Nyitottnak kellene lennie mások döntéseire is.
Ráadásul az önértékelése is túl nagy.
Amikor látja, hogy mások veszekednek, magában azt gondolja:
„Nincs jobb dolgotok, amin idegeskedhettek?”
Úgy csinál, mintha mindent tudna.
Jó ember, de vannak cinikus pillanatai.
- Bárkivel megtörténhet. - Hiszen emberek vagyunk.
- Senki nem tökéletes. - Igaz.
- Ráadásul tiszta a bőre. - Az fontos?
- Értem, Rukának is tiszta a bőre. - Igen.
Annyira gyönyörű, amikor elölről látjuk.
Sose fogod megunni.
Az első jelenetben vagy háromszor mondtad, hogy: „Jaj, de dögös.”
Igen, mondták már, hogy a vonzalmam idegesítő.
- Megjöttem. - Szia.
- Nagyon meleg van. - Főzzünk!
- Kösz a vásárlást. - Persze.
- Szereted a tacót? - Igen.
Csak pihenj és érezd jól magad!
Majd én főzök.
Oké.
Először felaprítom a hagymát.
- Megcsinálom. - Köszönöm.
Munkát keresel?
- Jövőre akarom elkezdeni. - Értem.
Eredetileg azt terveztem, hogy kihagyok egy félévet az ősszel.
Mit akarsz csinálni az alatt?
Remélhetőleg utazgatni fogok.
Valami ügynökségnél vagy?
- Nem, csak egy egyszerű... - Értem.
...egyetemi hallgató vagyok.
Te is izgulsz, ugye, Ruka?
- Ja, nem sokat beszéltél. - Nem. Nem izgulok.
- Ez ehető? - Igen.
A salátának minden része ehető.
- Minden nap vannak óráid? - Nem, mostanában alig kell bemennem.
A tavaszi félévnek vége, és most nyári szünet van.
De a félév alatt is csak hetente két nap voltak óráim.
Szóval minden héten öt nap szünetem volt.
- Nagyon jó illatod van. - Tényleg?
Általában van rajtam parfüm,
de ma elfelejtettem magamra fújni.
De valamit éreztem.
- Nem csak az én illatom volt? - Én nem éreztem semmit.
Biztos csak képzelődsz.
- Jól néz ki. - Remélem, finom...
- Jársz valakivel? - Nem, szingli vagyok.
Tényleg? Mióta vagy szingli?
- Körülbelül másfél éve. - Komolyan? Elég régóta.
Milyen emberekhez vonzódsz?
- Szeretek az üldöző lenni. - Igen?
Nem szereted, ha imádnak?
Nem igazán. Elég nehéz lehet.
A párod is iskolás volt?
Nem, idősebb pasikkal szoktam randizni.
Tényleg?
Mennyire idősekkel?
A legöregebb... hét évvel volt idősebb.
Azt hiszem, hét év lehetett. Elsős voltam a gimiben.
- Micsoda? - Elsős voltam a gimiben,
és egy végzős egyetemistával jártam.
- Szereted az idősebbeket? - Nem foglalkozok a korral.
De nem csak az idősek foglalkoztatnak.
- Jó étvágyat! - Nagyon finom!
Mikor van a szülinapod?
- A szülinapom... februárban. - Lehet, hogy közel az enyémhez.
- Te is halak vagy? - Nem, vízöntő.
Mi a vércsoportod?
A típusú.
- Még csak a lányok szobáját láttad? - Igen.
Van tetőterasz is.
- Szeretnéd, ha körbevezetnélek? - Menjünk?
Jó lenne.
Vezess körbe!
- Rendben, idegenvezető. - Én vagyok a vezető?
- Csak utánad. - Mennyi az idő?
Lassan mennem kell, mert 14:00 múlt pár perccel.
- Nekem is mennem kell. Dolgom van. - Elmész?
Majdnem elfelejtettem, hogy egy barátommal találkozom.
- Akkor viszlát később. - Jó.
- Bocsánat. Este találkozunk? - Igen. Szia!
- Azta! - Ez a játékszoba.
A hírhedt...
- Nagyon puhák a párnák. - Ugye?
Itt szoktunk filmezni és játszani.
Nagyon király. Tudnánk...
Elég menő.
Úgy vettem észre, hogy itt szokott összegyűlni az egész csapat.
Jó mókának tűnt.
Ja, itt szoktuk nézni a korábbi Ház terasszal részeket is.
- Ezt figyeld! Nagyon meleg van. - Itt van.
- Forróság van, nem? - De.
Jó móka itt iszogatni esténként.
- Bírod az italt? - Egyáltalán nem iszom.
Pedig tiszta vörös vagy.
Könnyen elpirulok.
- Én is. - Úgy nézel ki, mint aki sokat tud inni.
Elpirulok tőle, de elég jól bírom az alkoholt.
Szeretnél szerelembe esni?
Nagyon szeretnék.
Rég nem voltam szerelmes, de nagyon vágyok rá.
Említetted, hogy másfél éve volt.
Gyorsan eltelt az idő.
Menjünk... Jaj, egy bogár!
- Nem szereted a bogarakat? - Nem, ez egy...
- Moly volt? - Azt hiszem.
Nem szeretem a molyokat, de a lepkékkel nincs gondom.
- Bemenjünk? - Igen, túl meleg van.
Bárcsak ne lennének bogarak!
Dolgozol?
Én? Igen, még van egy kis dolgom.
Épp a beosztásomat szerveztem...
Értem...
Itt van.
Mizu? Én vagyok az új szobatársatok! Szevasztok, haverok!
Mi?
- Mit mondott? - Nem értettem jól.
- Nem semmi. - Ciao!
- Örvendek. Giuseppe vagyok. - Örvendek.
Bocsi, hogy ilyen későn zavarok.
Jó estét! Örülünk, hogy itt vagy.
- Micsoda szép arcok! - Jó estét!
- Elnézést... - Mi?
Izgulok.
- Üdv! Giuseppe vagyok. - Szia!
- Ruka vagyok. - Giuseppe.
- Ruseppe? - Giuseppe, de hívjatok Peppének.
- Peppe? - Hívjatok csak Peppének.
- Nem húztad le a cipődet! - Én is láttam.
Hoppá, bocsi.
Milyen külföldi húzás.
Klasszikus hiba.
Gyorsan leteszem a bejáratnál.
Nem tudom, hogy viccelt-e vagy sem.
Elfelejtette levenni a cipőjét. Micsoda meglepetés!
- Egy, kettő, három... Ketten még vannak? - Igen.
Az egyikük holnap jön vissza, a másik pedig hamarosan hazaér.
MEGYEK DOLGOZNI - EMIKA
- A másik tag, aki ma jött. - Találkozhatok vele?
Mit dolgoztok?
- Én színészkedem. - Színész vagy? Király!
- Hány éves vagy? - Huszonhat.
- Egykorúak vagyunk? '92-ben születtél? - Nem, '93-ban.
Egy évvel idősebb vagyok.
- Mangákat rajzolok. - Mangaművész vagy?
Mangákat rajzolsz. Milyen történeteket?
GIUSEPPE DURATO MANGAMŰVÉSZ
- Romantikus vígjátékokat fiúknak. - Érdekes.
- Menő. - Szeretném elolvasni őket.
Majd megmutatom.
Te hol dolgozol?
- Részmunkaidőben a Muraszaki Sportsnál. - Muraszaki Sports, értem.
- És te? Illusztrátor vagy? - Igen.
- Király. - Hasonló munkakörben vagyunk.
- Igen. - Lehet, hogy riválisok leszünk.
Riválisok? Hát, nem tudom...
Szeretnék tőled tanulni.
A következő mangám hamarosan megjelenik.
És... hamarosan egy sorozatot kezdek.
- Már van is sorozatod? - Ez lesz az első.
A Big Comic Spirits heti sorozata.
- Az nagyon szuper! - Tényleg?
Addig pedig modellkedem, hogy eltartsam magam.
- Hogy fizethessem a lakbért. - Értem.
Mikor kezded a sorozatot?
Még nem tudom pontosan, de valamikor októberben.
- Az mindjárt itt is lesz. - Igen.
- Miről szól a sorozat? - Az életemen alapul.
Egy külföldiről szól, aki Japánba költözik, és...
- Sokkal nagyobb kocka, mint én. - Igen?
De sokkal jobban is néz ki.
Egy nap felfedezik, és felkérik modellnek.
És történik egy csomó dolog, majd szerelmes lesz.
Viszont szűz, szóval...
Nincs tapasztalata, és bonyolódik a cselekmény.
És olasz vagyok, szóval szeretném kiemelni a kulturális különbségeket.
- Japán és Olaszország között... - Olasz vagy?
- Igen, Olaszországból jöttem. - Értem.
Szóval ennyi. Remélem, érdekes lesz. Meglátjuk.
- Értem. - Olaszországban születtél?
Igen, és ott nevelkedtem.
Négy és fél éve költöztem Japánba.
- Vacsoráztál már? - Tessék?
- Ettél már? - Igen. Tanonckodom.
Jövő hétig még ott fogok dolgozni.
Egy Nisi Keiko nevű mangaművésznél tanonckodom.
- Nisi Keiko? - Igen. A lány műfajban alkot.
És kaját is adnak a stúdióban, ahol dolgozunk, szóval már ettem.
Ott vacsoráztam.
- Elég fáradt lehetsz. - Igen, eléggé.
- Megmutassam a szobánkat? - Az szuper lenne.
Nagyon kíváncsi vagyok rá.
- Vigyük a cuccaidat... - Nagyon csini ház.
El se hiszem, hogy ennyire puccos.
Most már értem, miért cipővel jöttem be.
- Egy ideje már Japánban élek, de... - Még mindig elfelejted?
- Nem, most először történt. - Izgultál?
Sose voltam még ilyen puccos házban.
Egy pillanatra azt hittem, Európában vagyok.
Ezért jöttem be.
- Jó ég, azt hitted, Olaszországban vagy? - Nem tudom.
- Nem semmi. - El se hiszem, hogy ezt csináltam.
Na jó, akkor hozom a cuccaimat.
Egy kicsit ott fogok dolgozni.
- Hűha! - Egy kicsit rendetlen.
Nem gáz.
Tetszik a hangulat.
- Jó a hangulata? - Igen, tetszik. Hova...
- Én jelenleg itt vagyok. - Én pedig ebben az ágyban.
Ami azt jelenti...
Akkor ebben az ágyban kell aludnom veled?
Mitévők legyünk?
- Itt? - A felső ágy kicsit kemény lesz.
Milyen?
Jó lesz.
- Horkolsz? - Nem.
- Nem horkolok, ugye? - Nem, de beszél álmában.
De nem zavar. Csak néha meglep.
Egyszer azt kiáltotta: „Hé!”
- Így. - „Hé!”
- Tegnap pedig... tegnap... - Ne, komoly?
Azt kérdezgetted: „Mondd, miért?”
Néha elég durva. Te horkolsz?
Igen, és mivel itt fenn vagyok, surroundban hallgathatjátok.
Az egész ház hallhatja.
- Iszol alkoholt? - Igen.
- Igyunk egyet? - Mehetünk.
- Akkor jöhet az üdvözlő ital. - Igyunk!
Köszönöm.
- Ez az, Peppe! - Tetszik a kisugárzása.
- Peppe nagyon boldog. - Jó arcnak tűnik.
- Azonnal jobb lett a hangulat. - Igazad van.
- Előtte mindenki fáradt volt. - Én is éreztem.
A srácok alig tudnak beszélgetni.
Igen, nehezen ment.
Nem tudtak beszélgetést kezdeni.
Az olasz hozzáállás lenyűgöző. Azonnal jó lett a hangulat.
Az indítás is jó volt, mert elfelejtette levenni a cipőjét.
Biztos tudta. A többi cipő is az ajtóban volt.
- Szándékosan csinálta? - Persze.
- Egy olasz poén volt? - Igen.
Biztosra állíthatom,
mert Zakijama is ezt csinálta.
Észrevettétek, hogy a ruhái is olaszosak?
- Igaz. - Úgy néz ki, mint egy olasz városi.
Akkor ő Zakijama olasz változata?
Igen, csak sokkal jóképűbb.
- Érdekes lesz. - Jó karakter.
- Olyan kedélyes. - Tetszik az élénksége.
Az is szuper, hogy tudja, mit akar a munkában.
- Keményen dolgozik. - Csodálatos.
Szeretném hallani, mit gondol Ruka álmáról,
- hogy a Marvelnél akar dolgozni. - Érdekes lesz.
Szerintem kedves lesz vele. Azt fogja mondani: „Az egy jó kis álom.”
Lehet, hogy képregényt ír majd róla.
- Azt el tudnám képzelni. - A címe az lenne: Nisinoiri úr.
„Nézzétek, ahogy a kezéből hálót próbál lőni.”
- „Ruka ma...” - „Ruka ma hálót szőtt.”
Emika egyelőre elég csendes.
- Tényleg az volt. - Lehet, hogy félénk.
- Elég érettnek tűnik a korához képest. - Igen.
Az idősebb pasik mind rászállnának, ha nyitna egy bárt.
Igen, biztos elég népszerű lesz.
A bogaras incidens se semmi, ugye, Toricsan?
- Ezzel elveszített, nem? - De.
Felugrott és azt kiáltotta: „Jaj, egy bogár!”
Érdemes megijedni egy bogártól ennyire?
Nem volt szerencséje, mert moly volt, pedig a lepkéket szereti.
Nem tudom. Mit gondoltok?
Szerintem mind egyetértünk,
hogy egyedül te találod még mindig vonzónak.
Ez az új információ nem változtat a véleményünkön.
Már az incidens előtt is sok megkérdőjelezhető dolgot művelt.
- Nagyon sokat. - Miért van a moly...
A moly végre megtörte a varázst?
A jelenet egyáltalán nem változtat a véleményünkön.
Azt gondoljuk: „Már megint kezdi.”
- Izgatottan várom a fejleményeket. - Vajon Pepének ki jön be?
- Jó kérdés. - Bizony.
Mi van, ha az olyan szépségek, mint Haruka?
- Elképzelhető. - Biztos bejönne neki.
Haruka népszerű lenne külföldön.
- Szerintem Harukának is bejönne. - Hát persze, hogy be!
Jó lenne, ha kicsit játszadozna Haruka szívével.
Csak egyszer. Ha már a lány is annyiszor megtette mással.
- De nagyon kedvesnek és édesnek tűnik. - Az biztos, hogy kedves.
- Igazatok van. - Kedves Peppe.
- Igen. - A neve vicc lesz.
- Kedves Peppe. - Igen.
Szia!
Megjöttem!
Ma jött egy új srác is.
- Tényleg? Oké. - A fiúk szobájában van.
- Kérsz inni? - Lehet.
Jönnek is.
Ki kér sört?
- Üdv itthon. - Köszönöm.
Inni akartunk, hogy üdvözöljünk titeket a házban.
- Örvendek. Giuseppe vagyok. - Szia! Emika.
Peppe a becenevem, szóval így is hívhatsz.
- Peppe? - Igen.
- Ki iszik? - Mit dolgozol?
- Mangaművész vagyok. Mangákat rajzolok. - Tényleg? Nem semmi!
- Ezt dobjam ki? - Honnan jöttél?
- Olaszországból. - Értem.
- Japánban nevelkedtél? - És ezt?
- Nem, Olaszországban. - Miért nem ültök le?
- Elfelejtettem, hogy állok. - Hova... Itt jó?
- Itt dolgozol? - Azt arrébb teheted.
- Üdv! - Köszönöm szépen!
- Egs! - Egs!
- Ez finom. - Igen, nagyon jó.
- Hány éves vagy? 26? - Igen, 26.
Egy évvel idősebb Sóheinél.
Remélem, jó barátok leszünk.
- Én is. - Én is.
Tudom, hogy néha furán fogok beszélni,
szóval légyszi segítsetek.
- Eddig semmi furát nem mondtál. - Igen.
- Szeretném, ha főznél nekünk. - Jól főzöl, nem?
- Tudok főzni. - Légy szíves!
- Imádom a tésztákat. - Főzhetnél.
- Akkor főzök is. - A tészta jó.
- Ruka is tud tésztát főzni. - Tényleg?
- A brokkolis tészta nagyon megy neki. - Brokkolis tészta?
Nem hallottam róla.
- De kipróbálnám. - Én találtam fel.
- Csak brokkolit raksz hozzá? - Igen.
De minden így kezdődik. A carbonárát is így találták ki.
- Maradékokból csinálták. - Nem is tudtam.
Egy nap csak pecorino sajt és szalonna volt otthon,
és így készült el a carbonara.
Szóval száz év múlva a brokkolis tészta fontos kaja lesz.
- Ruka brokkolis tésztája. - Igen, az...
- Főétel lesz? - Pontosan.
- Mindenki imádni fogja. - Már várom.
- Élni fogsz addig? - Addigra már halott leszel.
- Addig élni fogok, míg be nem vezetik. - Látni akarod a saját szemeddel.
- Az egyetemen tanultam olaszul. - Tényleg?
- De mindent elfelejtettem. - De azt érted, hogy „ciao”, nem?
A „ciao” egy olasz szó?
- Igen. - Mit gondoltál, honnan jött?
Azt hittem, csak a gyerekek mondják.
- Uno, due... - Due.
- Tre. - Tre? Quattro.
- Tudod, melyik a legviccesebb? - Melyik?
Cinque.
- Ez jó. - Vicces, nem?
- Amikor tízig számolok... - A japánok mindig nevetnek az ötnél.
Egy, kettő, három, négy, aztán meg egy szlengszó a péniszre.
A Japánba költözés után kezdtél rajzolni?
Már 16 éves korom óta képregényeket rajzolok.
- Elég régóta. - Igen.
A japán kiadók mindig...
Felhívtam őket a tört japánommal,
az olyan nagy cégeket, mint a Shogakukan,
és azt mondták, „Gyere, mutasd meg, mit tudsz!”
Szóval ha be tudod mutatni a tehetséged, esélyt adnak neked.
- Mindent megnéznek, amit beküld az ember? - Az enyémet elolvasták.
Nagyon megérintett, hogy egyáltalán megfontolták a kiadását.
Ez motivált arra, hogy mangaművész legyek Japánban.
- Nem semmi! - Nagyon király!
Japán szuper hely.
Tudod, hogy mit szeretnél csinálni a jövőben?
Szeretnék olyan iparban dolgozni, ahol a nők is előreléphetnek.
Például milyen helyekre gondolsz?
- Szeretnék légiutaskísérő lenni. - Jól hangzik.
- El tudom rólad képzelni. - Tényleg?
Jelentőségteljes munkát szeretnék csinálni.
Miért jöttél a Ház terasszal-ba, Peppe?
Hasonló okból, mint amiért történeteket írok.
A japánoknak vannak bizonyos tévhiteik az olaszokról.
Például, hogy csajozós mocskok vagyunk.
- Vagy, hogy szeretik a focit. - Az mondjuk igaz.
Szeretném, ha megismernék, melyik sztereotípia igaz, és melyik nem.
Szeretnék befolyással lenni arra,
hogyan gondolnak a japánok Olaszországra és az olasz kultúrára.
Szóval nem vagy csajozós?
- Nem igazán. - Érdekes.
Tényleg azt hittem, hogy az olaszok csajozósak.
- Én is. - Félénk vagy, Peppe?
- Eléggé. - Tényleg?
Mindig elpirulok, ha olyannal beszélek, aki bejön nekem.
- Menjünk aludni? - Igen.
- Elég fáradt lehetsz. - Az vagyok.
- Akkor menjünk aludni! - Lefekvés!
- Jó éjszakát! - Te is jössz?
- Jó éjszakát! - Jó éjt!
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre